Barokken+i+Norge

__Barokken i Norge__
Norsk barokkdiktning var religiøs dikt, for det mest salmer. Det var også bots-, trøste- og klagesanger, og mange lovprisninger. Alle tekstene hadde en felles oppbyggelig funksjon, Det ble diktet forklaringer over bibelsteder og forklaringer til slike skriftsteder. Tekstene hadde en felles funksjon som var at de skulle ha en oppbyggelig funksjon, og etter kirkens ønske ble det laget kristne tekster som kunne gi en god luthersk oppdragelse.



Den "Klassiske barokken" i Norge er inspirert av den store europeiske stilen på slutten av 1600-årene. Den kjennetegnes med klassiske elementer som søylestillinger, ofte brutte gavler, forkortinger og perspektiviske virkninger. Et eksempel på Klassisk barokk er Altertavlen (1678) i Haus kirke.

Mange av kirkene i barokken ble utstyrt med nye inventar og utstyr. Det ble også bygget en del etterreformatoriske kirker. De fleste av dem hadde prekestolalter med prekestolen over alteret, slik som Ny kirken i Bergen.

Det var også planlegging av Militæret rundt de store byene i tilfelle de trengte å forsvare seg mot en innrykkende fiende. Gatene ble bygget rette for bruk av flatbanevåpen som musketter og kanoner. Kvartalene ble rettvinklete og bydelene ble gjerne kalt kvadratur. Byen var beskyttet med en høyereliggende festning med stjerneformet ringmur hvorfra man hadde kontroll i hva som skjedde i de rette gatene, et eksempel på dette er kvadraturen i Kristiansand og Rådhuskvartalet i Christiania under Akershus i Oslo.

Kilder: Jansson, Kristoffersen, Krogh og Michelsen (2007): "Kapittel 10 Litteratur på 1600-tallet" i //Tema Vg2// (2007), Barokken i Norge. [] []